Kokino
Localització | ||||
---|---|---|---|---|
Entitat territorial administrativa | Staro Nagoričane Municipality (Macedònia del Nord) (en) ![]() ![]() | |||
Localització | Kokino (fr) ![]() ![]() | |||
| ||||
Dades i xifres | ||||
Candidat a Patrimoni de la Humanitat | ||||
Data | 30 gener 2009 | |||
Identificador | 5413 | |||
Heritage site in North Macedonia (en) ![]() | ||||
Patrimoni de la Humanitat ![]() | ||||
Tipus | Patrimoni cultural → Europa-Amèrica del Nord | |||
Data | ?, Criteris PH: (i), (ii) i (iii) ![]() | |||
Tipus | Jaciment arqueològic ![]() | |||
Kokino és un jaciment arqueològic de l'edat del bronze a la República de Macedònia del Nord, situat aproximadament a 30 km de la ciutat de Kumanovo, i a uns 6 km de la frontera amb Sèrbia, al municipi de Staro Nagoričane. Està situat entre uns 1010 i 1030 m sobre el nivell del mar al cim del Tatićev Kamen (Татиќев камен) i cobreix una superfície d'uns 90 per 50 metres, amb vista al llogaret homònim de Kokino.
Va ser descobert per l'arqueòloga Jovica Stankovski, directora del museu nacional de Kumanovo,[1] l'any 2001. El 2002, Stankovski juntament amb Gorje Cenev (que és el cap d'un planetari en un Centre Cultural Juvenil de Skopje) van publicar que hi havia un "observatori megalític i lloc sagrat" (мегалитска опсерваторија и свететилиш).
Descripció
[modifica]El jaciment arqueològic de Kokino cobreix unes 30 hectàrees. Les troballes arqueològiques més antigues daten aproximadament del segle XIX aC, corresponents a la primera edat del bronze europea. Presenta indicis d'ocupació per al període dels segles XIX al VII aC. Les troballes de l'edat del bronze mitjà (s. XVI-XIV aC) són les més nombroses (principalment recipients de ceràmica, molins de pedra, uns motlles i un penjoll). L'any 2009 es va descobrir una aglomeració de l'edat del ferro.[2] Les restes de vaixells plens d'ofrenes es van trobar dipositats en esquerdes de les roques, fet que va donar lloc a la interpretació del lloc com una "muntanya santa".
L'"observatori megalític" de Kokino s'ha de distingir del jaciment arqueològic més ampli de Kokino. El jaciment arqueoastronòmic reivindicat té una superfície combinada d'uns 5.000 metres quadrats i consta de dues plataformes amb un desnivell de 19 metres. La reclamació del lloc que representa un observatori astronòmic va ser feta per Stankovski i per Gjore Cenev el 2002. Segons aquesta interpretació, el lloc inclou marcadors de pedra especials utilitzats per seguir el moviment del Sol i la Lluna a l'horitzó oriental. L'observatori va utilitzar el mètode de l'observació estacionària, marcant les posicions del Sol al solstici d'hivern i d'estiu, així com a l'equinocci. Quatre seients de pedra o "trons" estan en fila a la plataforma inferior. Segons Cenev, un bloc de pedra amb una marca a la plataforma superior marca la direcció de la sortida del sol al solstici d'estiu quan es veu des d'un dels seients. Kokino va ser esmentat breument en un pòster fet pel "Sun-Earth Connection Education Forum" de la NASA l'any 2005,[3] encara que en una enquesta recent d'antics "observatoris", el lloc de Kokino es va descriure com "un cas particularment problemàtic".[4]
L'Oficina de Protecció del Patrimoni Cultural del Ministeri de Cultura de Macedònia va declarar el lloc "propietat sota protecció temporal" el 13 de novembre de 2008 (Decisió núm. 08-1935/6). El 2009, la ministra de Cultura, Elizabeta Kancheska-Milevska, va declarar Kokino "una de les prioritats del programa 2009 del Ministeri de Cultura".[5] El 2009, la República de Macedònia també va suggerir que el lloc s'inscrigués a la llista de Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO.[6] Després de la seva nominació formal l'any 2011 per a la seva inclusió a la Llista del Patrimoni Mundial, el dossier de nominació del lloc de Kokino va ser rebutjat perquè els possibles punts d'observació i marcadors podrien indicar una alineació astronòmica per casualitat.[7]
Referències
[modifica]- ↑ According to the Macedonian Archaeological Association МАНД Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine., Jovica Stankovski (Јовица Станковски), nascuda el 13 de gener de 1948 a Kumanovo, diplomada en enginyeria mecànica el 1975, diplomada en història de l'art i arqueologia el 1986, del 1999 al 2003 va ser directora del museu nacional de Kumanovo.
- ↑ Macedonia: Iron Period Layers Revealed by Latest Archaeology Excavations at Kokino Arxivat 2009-06-06 a Wayback Machine., BalkanTravellers.com, 29 May 2009
- ↑ Ancient Observatories - Timeless Knowledge; Kokino is listed among fifteen "Ancient Observatory Sites" on this poster. This was reported in terms of "Macedonia's Megalithic Kokino Observatory Places 4th on NASA List" by Marija Lazarova for Southeast European Times in Skopje (11 May 2005).
- ↑ , 2015, ISBN 978-1-4614-6140-1, DOI 10.1007/978-1-4614-6141-8
- ↑ Macedonia: Iron Period Layers Revealed by Latest Archaeology Excavations at Kokino Arxivat 2009-06-06 a Wayback Machine., BalkanTravellers.com, 29 May 2009
- ↑ Archaeo-astronomical Site Kokino, World Heritage Centre "Tentative List", Ref. 5413. Submitted by: Ministry of Culture of the Republic of Macedonia - Cultural Heritage Protection (30 January 2009).
- ↑ Proceedings of the International Astronomical Union, DOI 10.1017/S1743921316002477