Henri Pitot
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | maig 1695 (Julià) ![]() Aramon (França) ![]() |
Mort | 27 desembre 1771 ![]() Aramon (França) ![]() |
Residència | França ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Hidràulica, física, matemàtiques, hidrodinàmica, liquid flow (en) ![]() ![]() |
Lloc de treball | Aramon Llenguadoc ![]() |
Ocupació | inventor, enginyer, astrònom, enginyer civil, físic, matemàtic ![]() |
Membre de | |
Professors | René Antoine Ferchault de Réaumur ![]() |
Premis |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/97/PanoMontpellierAquaduct.jpg/220px-PanoMontpellierAquaduct.jpg)
Henri Pitot (Aramon, Llenguadoc, 3 de maig de 1695, ibídem, 27 de desembre de 1771) fou un enginyer, arquitecte, matemàtic i físic francès.[1]
Poc interessat pels estudis del grec i del llatí, la seva escolaritat va fracassar. Desesperat pels fracassos escolars, el seu pare el va inscriure a l'exèrcit. Aquarterat a la guarnició Grenoble, va descobrir un llibre de geometria, fascinat va començar estudiar matemàtiques pel seu compte. Lliberat del servei militar, va tornar a casa i estudiar les obres de tots els grans matemàtics d'aleshores. A can ses pares va instal·lar un petit observatori astronòmic. Va partir cap a París, on el gran físic René Antoine Ferchault de Réaumur va acollir-lo i obrir-li la seva biblioteca.[1]
El 1723 va ser nomenat assistent de Réaumur, i el 1724 va entrar a l'Acadèmia de Ciències. Va ser nomenat enginyer en cap dels estats del Llenguadoc. En aquesta funció hi va construir l'aqüeducte de Saint-Climent, dessecar pantans, construir ponts i planificar sanejaments urbans. Va inventar el tub que porta el seu nom (el Tub de Pitot) el 1732, que permet calcular la velocitat d'un cabal hidràulic, anunciant-com a instrument de mesura de la velocitat d'un flux, una cosa que va demostrar en mesurar la velocitat del Sena.
Referències
[modifica]- ↑ 1,0 1,1 Humbert, Pierre «L'œuvre mathématique d'Henri Pitot» (PDF) (en francès). Revue d'histoire des sciences et de leurs applications, 6, 1953, pàg. 322-328.