Partició dels Alps
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/aa/Franz%C3%B6sisch-Italienische_Alpengliederung_1924.svg/220px-Franz%C3%B6sisch-Italienische_Alpengliederung_1924.svg.png)
La Partició dels Alps és una classificació de la cadena alpina adoptada l'any 1924 amb motiu del IX Congrés Geogràfic Italià i oficialitzada l'any 1926. Les subdivisions dels Alps van ser establertes sobre la base del document "Noms i límits dels grans sectors del Sistema Alpí" (Nomi e limiti delle grandi parti del Sistema Alpino).
La divisió principal individualitza tres grans sectors: Alps occidentals, Alps centrals i Alps orientals, subdividides a la vegada en 26 seccions i 112 grups. Per a facilitar la memorització de la seqüència de les seccions que formen la divisòria d'aigües principal, s'utilitzava a les escoles elementals al frase: MA COn GRAn PENa LE RE-CA GIÙ[nota 1]
Particularitat
[modifica]Per primera vegada, la Partició dels Alps considerava el conjunt de la cadena alpina i no únicament a la part pròpia del territori italià. Aquesta classificació encara era italico-cèntrica, perquè no assumia la bipartició i en general les classificacions del sistema alpí que s'usaven en altres estats, i errònia, perquè inclou a la cadena alpina territoris que segons altres estudis no formen part d'ella.
Les principals divergències entre la tradicional Partició dels Alps i l'actual SOIUSA són:
- La inclusió de la part meridional de la Provença, que segons els estudis de Raoul Blanchard no forma part del sistema alpí.
- Segons la literatura geogràfica francesa, els massissos de la Vaucluse, Lure i Luberon no en formen part.
- La inclusió d'algunes àrees septentrionals de la secció dels Prealps suïssos, que segons la literatura suïssa no pertanyen geogràficament a al sistema alpí, sinó a l'altiplà suís (Schweizer Mittelland).
- Els Alps Nòrics comprenen un territori molt més extens (a més dels Alps Nòrics pròpiament dits, els Tauern i los Alps d'Estíria i de Carítia i els Alps de Tux) d'aquells individualitzats per la literatura geogràfica austríaca.
- Els Alps Bavaresos, els Alps de Salzburg i els Alps Austríacs no corresponen a l'aspecte orogràfic individualitzat per la literatura geogràfica moderna austriacista-alemanya.
- La inclusió del Carso al sistema alpí.
L'any 2005, amb el propòsit de superar els problemes i les incongruències de les altres subdivision existens, va ser presentada la Subdivisió Orogràfica Internacional Unificada del Sistema Alpí o (SOIUSA) (en italià, Suddivisione Orografica Internazionale Unificata del Sistema Alpino).[1]
Alps Occidentals
[modifica]Els Alps occidentals van des del Bocchetta di Altare al coll Ferret. El cim més elevat és el Mont Blanc (4.810 m). Els Alps occidentals es subdivideixen a la vegada en:[nota 2]
- Alps Marítims (1)
- Alps Lígurs (1.a)
- Alps del Varo (1.b)
- Alps Cozie (2)
- Alps del Monviso (2.a)
- Alps de Montginebre (2.b)
- Alps del Mont Cenis (2.c)
- Alps de Graies (3)
- Massís del Gran Paradiso (3.a)
- Alps de la Tarantasia (3.b)
- Massís del Mont Blanc (3.c)
- Alps de Provença (4)
- Massís de l'Asse (4.a)
- Massís del Bleone (4.b)
- Alps del Delfinat (5)
- Massís del Champsaur (5.a)
- Massís del Pelvoux (5.b)
- Alps de Moriana (5.c)
- Prealps de la Provença (6)
- Chaînes des Plans (6.a)
- Muntanya de Sainte Victoire (6.b)
- Massís de la Sainte Baume (6.c)
- Muntanyes de Maures i Esterel (6.d)
- Prealps del Delfinat (7)
- Muntanya del Luberon (7.a)
- Muntanya de Valclusa (7.b)
- Massís del Dévoluy (7.c)
- Vercors (7.d)
- Prealps de la Savoia (8)
- Prealps de Chablais (8.a)
- Cadena de Reposoir (8.b)
- Baujes (8.c)
- Massís de la Grande Chartreuse (8.d)
Alps Centrals
[modifica]Els Alps Centrals van des del coll Ferret al pas de Brènero. El cim més elevat és la Monte Rosa (4.611 m). Els Alps centrals es subdivideixen a la vegada en:
- Alps Penins (9)
- Alps Lepontins (10)
- Grup del Monte Leone (10.a)
- Grup de l'Adula (10.b)
- Alps del Tesino (10.c)
- Alps Rètics (11)
- Grup de l'Albula i Silvretta (11.a)
- Grup del Plessur (11.b)
- Cadena del Reticon (11.c)
- Grup del Fervall (11.d)
- Grup del Bernina (11.e)
- Grup del Umbraglio (11.f)
- Alps Venoste (11.g)
- Alps Breonie (11.h)
- Alps Sarentins (11.i)
- Grup del'Ortles (11.j)
- Monts de la Val di Non (11.k)
- Grup de l'Adamello (11.l)
- Dolomites de Brenta (11.m)
- Alps Bernesos (12)
- Massís del Finsteraarhorn (12.a)
- Grup del Wildhorn (12.b)
- Alps d'Uri (12.c)
- Alps de Glaris (13)
- Prealps suïssos (14)
- Alps Bavaresos (15)
- Alps de l'Algovia (15.a)
- Alps de la Lechtal (15.b)
- Monts de l'Achensee (15.c)
- Prealps Llombards (16)
- Prealps de Lugano (16.a)
- Alps d'Orobie (16.b)
- Prealps de Bèrgam (16.c)
- Prealps de Brescia (16.d)
- Prealps Giudicarie (16.e)
- Grup del Monte Baldo (16.f)
Alps Orientals
[modifica]Els Alps orientals van des del pas de Brènero a la ciutat de Fiume. El cim més elevat és la Marmolada (3.341 m). Els Alps orientals es subdivideixen a la vegada en:
- Alps Nòrics (17)
- Tuxer Gebirge (17.a)
- Alps de Zillertal (17.b)
- Hohe Tauern (17.c)
- Niedere Tauern (17.d)
- Alps de Caríntia (17.e)
- Dolomites (18)
- Alps de Gardena i Fassa (18.a)
- Grup de la Marmolada (18.b)
- Alps d'Ampezzo i Cadore (18.c)
- Alps de Valsugana i de Primiero (18.d)
- Alps Càrnics (19)
- Alps de la Gail (19.a)
- Alps de Tolmezzo (19.b)
- Alps Julians (20)
- Alps Julians septentrionals (20.a)
- Alt Carso (20.b)
- Altiplà de la Bainsizza (20.b.a)
- Selva de Tarnova (20.b.b)
- Carso Corniolino (20.c)
- Selva Piro (20.c.a)
- Carso de Postumia (20.c.b)
- Carso de la Carniola (20.c.c)
- Caravanche (21)
- Cadena de les Caravanche (21.a)
- Bacher (21.b)
- Alps de Salzburg (22)
- Alps de Kitzbühel (22.a)
- Steinernes Meer (22.b)
- Kaisergebirge (22.c)
- Leoganger Steinberge (22.d)
- Tennengebirge (22.e)
- Dachstein (22.f)
- Alps austríacs (23)
- Totes Gebirge (23.a)
- Grup del Pyhrgass (23.b)
- Sengsengebirge (23.c)
- Alps d'Ennstaler (23.d)
- Hochschwab (23.e)
- Raxalpe (23.f)
- Schneeberg (23.g)
- Prealps de l'Ötscher (23.h)
- Wienerwald (23.i)
- Prealps d'Estíria (24)
- Alps de Stub (24.a)
- Alps de Glein (24.b)
- Alps de Hoch (24.c)
- Alps de Kor (24.d)
- Windichen Bühel (24.e)
- Muntanyes d'Estíria (24.f)
- Bucklige Welt (24.g)
- Rosalien-Gebirge (24.h)
- Prealps Trivénetos (25)
- Muntanyes Lesines (25.a)
- Altiplà d'Asiago (25.b)
- Muntanyes Grappa (25.c)
- Prealps de Belluno (25.d)
- Prealps Càrnics (25.e)
- Prealps Julians (25.f)
- Carso (26)
- Petit Carso (26.a)
- Carso de Monfalcone (26.a.a)
- Carso Triestino (26.a.b)
- Carso de la Cicceria (26.a.c)
- Carso de Castua (26.a.d)
- Carso d'Istria (26.b)
- Petit Carso (26.a)
Notes
[modifica]- ↑ Alternativament, s'estudiava la frase més llarga, sempre amb pretensions mnemotècniques: MA COn GRAn PEna LE RETI AnTonio CAla Giù o sigui: MArítims, COcis, GRAies, PEnins, LEpontins, RÈTIcs, ATesins, CÀrnics, Julians.
- ↑ Entre parèntesis el número progressiu de les seccions de la 1 a la 26 i el número progressiu a l'interior de les seccions.
Referències
[modifica]- ↑ Marazzi, Sergio. Priuli & Verlucca. Atlante Orografico delle Alpi. SOIUSA (en italià), 2005.
Bibliografia
[modifica]- Sergio Marazzi. Atlante Orografico delle Alpi. SOIUSA. Pavone Canavese (TO), Priuli & Verlucca editori, 2005.