Olivier Alain
Biografia | |
---|---|
Naixement | 3 agost 1918 ![]() Saint-Germain-en-Laye (França) ![]() |
Mort | 28 febrer 1994 ![]() Férolles-Attilly (França) ![]() |
Formació | Conservatoire de Paris ![]() |
Activitat | |
Ocupació | pianista, musicòleg, pedagog musical, organista, compositor, director de cor ![]() |
Moviment | Música clàssica ![]() |
Professors | Tony Aubin ![]() |
Instrument | Orgue, orgue i piano ![]() |
Família | |
Pare | Albert Alain ![]() |
Germans | Jehan Alain Marie Claire Alain ![]() |
Premis
| |
![]() ![]() ![]() |
Olivier Alain (Saint-Germain-en-Laye, 3 d'agost de 1918 — París, 28 de febrer de 1994) fou un musicòleg, crític, compositor i organista francès.
Fill d'Albert Alain i germà de Jehan Alain, també compositor i organista, i de Marie Claire Alain, organista de renom internacional.
Els anys 1950 i 1951 va estudiar amb Tony Aubin i Olivier Messiaen al Conservatori de París. Fou director del Conservatori de Saint-Germain-en-Laye de 1950 a 1964, director de l'Escola superior de música ‘’César Franck’’ entre 1961 i 1972 -on ensenyà composició i anàlisi musical- i inspector de música al Ministeri francès de Cultura. El 1976 va fundar el Conservatori Nacional de la Regió de París, que va dirigir fins a [1985]. També va ser crític musical de le Figaro, les Nouvelles Littéraires i la Croix. És l'autor d'un oratori, alguns motets, i diverses peces per a orgue. Així mateix va descobrir en una biblioteca privada d'Estrasburg 14 cànons inèdits de Johann Sebastian Bach, sobre les 8 notes fonamentals de l'ària de les Variacions Goldberg (BWV 1087), dels quals se'n feu la primera audició en aquella ciutat el 1974, i que són considerats un gran descobriment musicològic del segle XX amb relació a la música de Bach.